Магданоз семе – Мерудия, при камъни в бъбреците, Petroselinum crispum mill.
- Производител: Herb Ltd
Магданоз семена – Мерудия
Petroscinum crispum Mill.
Билкатa Mагданоз има основно диуретично (отделящо урина) и спазмолитично (отпускащо гладката мускулатура) действие.
Семената от магданоз имат много по-силно диуретично действие от листата и могат да бъдат заместител на семената на целината при лечение на подагра, ревматизъм и артрит. И двете действат чрез стимулиране изчистването на отпадъчните продукти от възпалението на ставите и отделянето им чрез бъбреците.
Всички части на билката имат диуретично действие, дължащо се на етеричното масло и флавоноидите. С оглед на количествените различия в разпределението на тези съставки в различните части на магданоза, плодовете действaт значително по-силно диуретично от корените. Диуретичният ефект на етеричното масло е резултат на непосредствено действие върху бъбречните каналчета. Спазмолитичното действие на магданоза се дължи преди всичко на съдържащите се в него флавоноиди.
Действие на Магданоз семе
Апетитовъзбуждащо, газогонно, пикочогонно и маточно. Тонизира гладката мускулатура, особено на матката и на пикочния мехур. Потиска млечната секреция /за спиране на кърмата при кърмачки/.
Приложение на Магданоз семе
При възпаление и камъни в бъбреците и пикочния мехур.
Външно: при петна, обриви и ужилване от насекоми.
Начин на употреба на Магданоз семе
1 чаена лъжица семе се запарва с 250 мл вряща вода за 15 минути. Прецежда се и се изпива за 1 ден.
Състав
Магданоз семена (Petroscinum crispum Mill.).
Противопоказания
Билката не трябва да се прилага при бременни, понеже може да предизвика продължителен спазъм на матката и загиване на плода!
Научете повече за Магданоза
Характерни особености
Градинският магданоз е двугодишна билка до 50-100 см висока с месест, гъстообразен жълтеникаво-бял корен. Първата година от живота растението образува само розетка от двойни цитруси, разчленени дълги листа. На втората година се появяват едно или повече набраздени изправени, силно разклонени стъбла. Стъблата долни листа са два пъти пенисти, яйцевидни в очертания. Горните листа са трисекционни. Цветовете са малки, бели, събрани в краищата на клони в сложни чадъри. Цъфти през юни и юли. Формулата на цветната градина на магданоз - * Ch5L5T5P2. Плодът е малко, зеленикавокафяво, леко сгъстено странично засято семе.
Химичен състав
Магданозените листа съдържат витамин С, лутеолин, апигенин, до 0,08% каротин. Апигенинът присъства в големи количества в корените. Кверцетин и кемпферол присъстват в цветята. Магданозните плодове съдържат до 22% маслено масло, което включва флавоноиди диосмин и апиин, глюкозиди нарингинин и апигенин, глицериди петрозелинова киселина, както и лутеолин и др. Освен това от 2% до 6% от етеричното масло се намира в плодовете, т.е. в които има апиол, кумарин, миристицин, апиолова киселина, α-пинен, алил тетраметоксибензен, витамини А, В1, В2, В5, В6, В9, С, Е, Н, К, РР. Магданозът съдържа голямо количество минерали (желязо, калций, калий, цинк, фосфор).
Фармакологични свойства
Както изследователите установили, някои от лечебните свойства на корените и семената от магданоз се дължат на наличието на миристицин и апиол в тях, така че магданозът повишава тонуса на червата, гладките мускули на матката и пикочния мехур. Освен това, увеличава диурезата. Магданозът помага при маточно кървене, оток в сърцето, а също така се използва като диуретик на капки. Диуретичният ефект на магданоза е научно доказан, но трябва да се използва с повишено внимание, тъй като е противопоказан при нефрит, тъй като дразни бъбречния паренхим.
Приложение в традиционната медицина
Препаратите от магданоз намират приложение и в народната медицина като силно карминативно, диуретично, диафоретично средство, за камъни в бъбреците, други заболявания на пикочно-половите органи, водянка, оток от сърдечен произход, дисменорея, за да се подобри храносмилането.
Повече за Магданоза като билка, можете да прочетете тук